42
Слуга Божији (Месија) у својој благости видело идолопоклоницима и вођ заслепљеног народа.
1 Ево слуге мог, кога подупирем,
изабраника мог, који је мио души мојој;
метнућу Дух свој на Њега,
суд народима јављаће.
2 Неће викати ни подизати,
нити ће се чути глас Његов по улицама.
3 Трску стучену неће преломити,
и свештило које се пуши неће угасити;
јављаће суд по истини.
4 Неће Му досадити, нити ће се уморити,
докле не постави суд на земљи,
и острва ће чекати науку Његову.
5 Овако говори Бог Господ,
који је створио небеса и разапео их,
који је распростро земљу и шта она рађа,
који даје дисање народу што је на њој
и дух онима што ходе по њој:
6 Ја Господ дозвах Те у правди,
и држаћу Те за руку, и чуваћу Те,
и учинићу Те да будеш завет народу, видело народима;
7 Да отвориш очи слепима,
да изведеш сужње из затвора
и из тамнице који седе у тами.
8 Ја сам Господ, то је име моје,
и славу своју нећу дати другом
ни хвалу своју ликовима резаним.
9 Ево, пређашње дође,
и ја јављам ново,
пре него настане казујем вам.
10 Певајте Господу песму нову,
хвалу Његову од краја земље,
који се плавите по мору и све што је у њему,
острва и који живите на њима.
11 Пустиња и градови њени, села где станује Кидар,
нека подигну глас,
нека певају који живе по стенама,
нека кликују саврх гора.
12 Нека дају славу Господу,
и хвалу Његову нека јављају по острвима.
13 Господ ће изаћи као јунак,
подигнуће ревност своју као војник,
викаће и кликовати,
надвладаће непријатеље своје.
14 Ћутах дуго, чињах се глув, устезах се;
али ћу сада викати као жена кад се порађа,
и све ћу потрти и истребити.
15 Опустећу горе и брегове,
и сваку траву на њима осушићу,
и од река ћу начинити острва,
и језера ћу исушити.
16 И водићу слепе путем који нису знали;
водићу их стазама које нису знали;
обратићу пред њима мрак у светлост
и шта је неравно у равно.
То ћу им учинити,
и нећу их оставити.
17 Тада ће се вратити натраг и посрамити се који се уздају у лик резани,
који говоре ликовима ливеним: Ви сте наши богови.
18 Чујте, глуви;
прогледајте, слепи, да видите.
19 Ко је слеп осим слуге мог?
И ко је глув као посланик мој кога шаљем?
Ко је слеп као Савршени?
Ко је слеп као слуга Господњи?
20 Гледаш много, али не видиш;
отворене су ти уши, али не чујеш.
21 Господу беше мио ради правде Његове,
учини закон великим и славним.
22 А народ је оплењен и потлачен,
сви су колики повезани у пећинама
и сакривени у тамницама;
посташе плен,
а нема никога да би избавио;
посташе грабеж,
а нема никога да би рекао: Врати.
23 Ко између вас чује ово
и пази и слуша за после?
24 Ко је дао Јакова да се потлачи
и Израиља отимачима?
Није ли Господ,
коме згрешисмо?
Јер не хтеше ходити путевима Његовим
нити слушаше закон Његов.
25 Зато изли на њих жестоку јарост своју и силан рат,
и запали га унаоколо, али он не разуме;
запали га, али он не мари.