Друга саборна посланица
светог апостола Петра
1
Апостол на растанку истиче хришћанске врлине. О Христовом преображењу на гори и о поузданој пророчкој речи.
1 Од Симона Петра, слуге и апостола Исуса Христа,
онима што су примили с нама једну часну веру у правди Бога нашег и спаса Исуса Христа:
2 Благодат и мир да вам се умножи познавањем Бога и Христа Исуса Господа нашег.
3 Будући да су нам све божанствене силе Његове, које требају к животу и побожности, дароване познањем Оног који нас позва славом и добродетељи, 4 кроз које се нама дароваше часна и превелика обећања, да њих ради имате део у Божјој природи, ако утечете од телесних жеља овог света. 5 И на само ово окрените све старање своје да покажете у вери својој добродетељ, а у добродетељи разум, 6 а у разуму уздржање, а у уздржању трпљење, а у трпљењу побожност, 7 а у побожности братољубље, а у братољубљу љубав. 8 Јер кад је ово у вама, и множи се, неће вас оставити лене нити без плода у познању Господа нашег Исуса Христа. 9 А ко нема овог слеп је, и пипа заборавивши очишћење од старих својих греха. 10 Зато, браћо, постарајте се још већма да своју службу и избор утврдите; јер чинећи ово нећете погрешити никад; 11 јер вам се тако обилно допусти улазак у вечно царство Господа нашег и спаса Исуса Христа.
12 Зато се нећу оленити опомињати вам једнако ово, ако и знате и утврђени сте у овој истини; 13 јер мислим да је право докле сам год у овом телу да вас будим опомињањем, 14 знајући да ћу скоро тело своје одбацити као што ми каза и Господ наш Исус Христос. 15 А трудићу се свакако да се и по растанку мом можете опомињати овог.
16 Јер вам не показасмо силу и долазак Господа нашег Исуса Христа по приповеткама мудро измишљеним, него смо сами видели славу Његову. 17 Јер он прими од Бога Оца част и славу кад дође к Њему такав глас: Ово је Син мој љубазни, који је по мојој вољи. 18 И овај глас ми чусмо где сиђе с неба кад бејасмо с Њим на светој гори. 19 И имамо најпоузданију пророчку реч, и добро чините што пазите на њу, као на видело које светли у тамном месту, докле дан не осване и даница се не роди у срцима вашим. 20 И ово знајте најпре да ниједно пророштво књижевно не бива по свом казивању; 21 јер никад пророштво не би од човечије воље, него научени од Светог Духа говорише свети Божији људи.