36
Елијујев последњи говор: говори опет о правичности и величини Божијој.
1 Још говори Елијуј и рече:
2 Потрпи ме мало, и показаћу ти,
јер још има шта бих говорио за Бога.
3 Почећу издалека беседу своју,
и показаћу да је Творац мој праведан.
4 Доиста, неће бити лажне речи моје,
код тебе је који право мисли.
5 Гле, Бог је силан, али никога не одбацује,
силан је снагом срчаном.
6 Не да живети безбожнику,
а невољницима чини правду.
7 Не одвраћа од праведника очију својих,
него још с царевима на престо посађује их на век,
те се узвишују.
8 Ако ли су оковани у пута
и свезани ужима невољничким,
9 Тада им напомиње дела њихова
и безакоња њихова како су силна.
10 И отвара Му ухо да би се поправили,
и говори им да се врате од безакоња.
11 Ако послушају и стану им служити,
довршују дане своје у добру
и године своје у радости.
12 Ако ли не послушају,
гину од мача и умиру с безумља.
13 А који су лицемерног срца,
навлаче гнев и не вичу кад их повеже;
14 Умире у младости душа њихова
и живот њихов међу курвама.
15 Избавља невољника из невоље његове
и отвара му ухо у муци.
16 Тако би и тебе извео из тескобе на пространо место,
где ништа не досађује,
и мирни сто твој био би пун претилине.
17 Али си заслужио суд безбожнички;
и суд и правда снађе те.
18 Доиста, гнев је на теби;
гледај да те не одбаци у карању,
те те велики откуп неће избавити.
19 Хоће ли гледати на твоје богатство?
Неће ни на злато ни на какву силу блага твог.
20 Не уздиши за ноћу
у коју народи одлазе на своје место.
21 Чувај се да не погледаш на таштину
и волиш на њу него невољу.
22 Гле, Бог је највиши својом силом,
ко је учитељ као Он?
23 Ко Му је одредио пут Његов?
Или ко ће Му рећи: Чиниш неправо?
24 Опомињи се да величаш дела Његова,
која гледају људи.
25 Сви људи виде их,
сваки их гледа из далека.
26 Гле, Бог је велик, и не можемо Га познати,
број година Његових не може се докучити.
27 Јер Он стеже капље водене,
које лију дажд из облака Његових;
28 Кад теку облаци,
капљу на мноштво људско.
29 И ко би разумео простор облацима
и грмљаву у шатору његовом?
30 Како простире над њим светлост своју,
и дубине морске покрива?
31 Тиме суди народима,
даје хране изобила.
32 Рукама заклања светлост,
и наређује кога да срете,
33 Јављајући према њему добру вољу своју,
и према стоци и према роду земаљском.