3
Јованова проповед о покајању и сведочанство о Христу.
1 У петнаестој години владања ћесара Тиверија, кад беше Понтије Пилат судија у Јудеји, и Ирод четворовласник у Галилеји, а Филип брат његов четворовласник у Итуреји и у трахонитској, и Лисанија четворовласник у Авилини, 2 за поглавара свештеничких Ане и Кајафе, рече Бог Јовану сину Заријином у пустињи, 3 и дође у сву околину јорданску проповедајући крштење покајања за опроштење греха; 4 као што је написано у књизи речи пророка Исаије који говори:
Глас оног што виче у пустињи:
Приправите пут Господњи;
поравните стазе Његове;
5 Све долине нека се испуне,
и све горе и брегови нека се слегну;
и шта је криво нека буде право,
и храпави путеви нека буду глатки;
6 И свако ће тело видети спасење Божије.
7 Јован, пак, говораше људима који излажаху да их крсти: Породи аспидини! Ко вам каза да бежите од гнева који иде? 8 Родите дакле родове достојне покајања, и не говорите у себи: Оца имамо Авраама; јер вам кажем да Бог може и од овог камења подигнути децу Аврааму. 9 Јер већ и секира стоји дрвету код корена; и свако дрво које добар род не рађа сече се и у огањ се баца.
10 И питаху га људи говорећи: Шта ћемо дакле чинити? 11 Он пак одговарајући рече им: Који има две хаљине нека да једну ономе који нема; и ко има хране нека чини тако. 12 Дођоше пак и цариници да их крсти, и рекоше му: Учитељу! Шта ћемо чинити? 13 А он им рече: Не тражите више него што вам је речено. 14 Питаху га пак и војници говорећи: А ми шта ћемо чинити? И рече им: Никоме да не чините силе нити кога да опадате, и будите задовољни својом платом.
15 А кад народ беше у сумњи и помишљаху сви у срцима својим за Јована: Да није он Христос? 16 Одговараше Јован свима говорећи: Ја вас крстим водом; али иде за мном јачи од мене, коме ја нисам достојан одрешити ремен на обући Његовој; Он ће вас крстити Духом Светим и огњем. 17 Он има лопату у руци својој, и очистиће гумно своје, и скупиће пшеницу своју, а плеву ће сажећи огњем вечним.
18 И друго много којешта јавља народу и напомиња. 19 Ирода пак четворовласника кораше Јован за Иродијаду, жену брата његовог, и за сва зла што учини Ирод; 20 и сврх свега учини и то те затвори Јована у тамницу.
21 А кад се крсти сав народ, и Исус пошто се крсти и мољаше се Богу, отвори се небо, 22 и сиђе на Њ Дух Свети у телесном облику као голуб, и чу се глас с неба говорећи: Ти си Син мој љубазни, Ти си по мојој вољи.
23 И тај Исус имаше око тридесет година кад поче; и беше, као што се мишљаше, син Јосифа сина Илијиног, 24 сина Мататовог, сина Левијевог, сина Мелхијиног, сина Јенејевог, сина Јосифовог, 25 сина Мататијиног, сина Амосовог, сина Наумовог, сина Еслијиног, сина Нангејевог, 26 сина Маатовог, сина Мататијиног, сина Семејиног, сина Јосифовог, сина Јудиног, 27 сина Јоаниног, сина Рисиног, сина Зоровавељевог, сина Салатииловог, сина Ниријиног, 28 сина Мелхијиног, сина Адијиног, сина Косамовог, сина Ировог, 29 сина Јосијиног, сина Елијезеровог, сина Јоримовог, сина Мататовог, сина Левијевог, 30 сина Симеуновог, сина Јудиног, сина Јосифовог, сина Јонановог, сина Елијакимовог, 31 сина Мелејиног, сина Маинановог, сина Мататиног, сина Натановог, сина Давидовог, 32 сина Јесејевог, сина Овидовог, сина Воозовог, сина Салмоновог, сина Наасоновог, 33 сина Аминадавовог, сина Арамовог, сина Есромовог, сина Фаресовог, сина Јудиног, 34 сина Јаковљевог, сина Исаковог, сина Авраамовог, сина Тариног, сина Нахоровог, 35 сина Серуховог, сина Рагавовог, сина Фалековог, сина Еверовог, сина Салиног, 36 сина Каинановог, сина Арфаксадовог, сина Симовог, сина Нојевог, сина Ламеховог, 37 сина Матусаловог, сина Еноховог, сина Јаредовог, сина Малелеиловог, сина Каинановог, 38 сина Еносовог, сина Ситовог, сина Адамовог, сина Божијег.