51
Наставак: Миди руше Вавилон; Јудејцима допуштен повратак.
1 Овако говори Господ:
Ево, ја ћу подигнути на Вавилон
и на оне који живе усред оних који устају на ме,
ветар који мори.
2 Послаћу на Вавилон вијаче који ће га развијати
и земљу његову испразнити,
јер ће га опколити са свих страна у дан невоље његове.
3 Стрелац нека натеже лук на стрелца
и на оног који се поноси својим оклопом,
и не жалите младића његових,
потрите му сву војску,
4 Нека падну побијени у земљи халдејској
и избодени на улицама његовим.
5 Јер није оставио Израиља и Јуде Бог њихов, Господ над војскама,
ако и јесте земља њихова пуна кривице Свецу Израиљевом.
6 Бежите из Вавилона и избавите сваки душу своју
да се не истребите у безакоњу његовом,
јер је време освете Господње,
плаћа му шта је заслужио.
7 Вавилон беше златна чаша у руци Господњој,
којом опоји сву земљу;
вино његово пише народи,
зато полудеше народи.
8 Уједанпут паде Вавилон и разби се;
ридајте за њим;
донесите балсама за ране његове,
не би ли се исцелио.
9 Лечисмо Вавилон,
али се не исцели;
оставите га,
и да идемо сваки у своју земљу;
јер до неба допире суд његов
и диже се до облака.
10 Господ је изнео правду нашу;
ходите, да приповедамо на Сиону дело Господа Бога свог.
11 Чистите стреле,
узмите штитове;
Господ подиже дух царева мидских,
јер је Вавилону намислио да га затре;
јер је освета Господња,
освета цркве Његове.
12 На зидовима вавилонским подигните заставу,
утврдите стражу,
поставите стражаре,
наместите заседе;
јер је Господ намислио,
и учиниће шта је рекао за становнике вавилонске.
13 О ти, што станујеш крај воде велике
и имаш много блага!
Дође крај твој
и свршетак лакомству твом.
14 Господ над војскама закле се собом:
Напунићу те људима као скакавцима,
и они ће ти певати песму.
15 Он је створио земљу силом својом,
утврдио васиљену мудрошћу својом,
и разумом својим разапео небеса.
16 Кад пусти глас свој,
буче воде на небесима,
подиже пару с крајева земаљских,
и пушта муње с даждем,
и изводи ветар из стаја његових.
17 Сваки човек поста безуман од знања,
сваки се златар осрамоти ликом резаним;
јер су лаж ликови његови ливени
и нема духа у њима.
18 Таштина су, дело преварно;
кад их походим, погинуће.
19 Није такав део Јаковљев;
јер је Он Творац свему
и Он је део наследства његовог;
име Му је Господ над војскама.
20 Ти си ми био маљ,
оружје убојно,
и тобом сатрх народе
и тобом расух царства.
21 И тобом сатрх коња и јахача његовог;
и тобом сатрх кола и који сеђаху на њима.
22 И тобом сатрх човека и жену,
и сатрх тобом старца и дете,
и сатрх тобом момка и девојку.
23 И тобом сатрх пастира и стадо његово,
и тобом сатрх орача и волове његове ујармљене,
и сатрх тобом кнезове и властеље.
24 И платићу Вавилону и свим становницима халдејским за све зло које учинише Сиону, на ваше очи, говори Господ.
25 Ево мене на тебе,
горо, која сатиреш, говори Господ,
која затиреш сву земљу,
и замахнућу руком својом на те
и свалићу те са стена,
и начинићу од тебе гору изгорелу.
26 И неће узети од тебе камена за угао
ни камена за темељ,
јер ћеш бити пустош вечна,
говори Господ.
27 Подигните заставу у земљи,
затрубите у трубе међу народима,
приправите народе на њ,
сазовите на њ царство араратско, минијско и асханаско;
поставите војводу супрот њему,
доведите коње као скакавце бодљикасте.
28 Приправите народе супрот њему,
цареве мидске и војводе њихове
и све властеље њихове
и сву земљу државе њихове.
29 И земља ће се затрести и узмучити,
јер ће се мисао Господња извршити на Вавилону
да обрати земљу вавилонску у пустињу
да нико не живи у њој.
30 Престаше војевати јунаци вавилонски,
стоје у граду,
неста силе њихове,
посташе као жене,
изгореше станови њихови,
преворнице поломише се.
31 Гласник ће сретати гласника,
и посланик ће сретати посланика
да јаве цару вавилонском
да му је узет град са свих крајева,
32 И да се бродови узеше
и језера изгореше огњем
и војници се препали.
33 Јер овако вели Господ над војскама
Бог Израиљев:
Кћи је вавилонска као гумно;
време је да се набије, још мало,
па ће доћи време да се пожње.
34 Изједе ме и потре ме Навуходоносор,
цар вавилонски,
начини од мене непотребан суд,
прождре ме као змај,
напуни трбух свој милинама мојим,
и отера ме.
35 Неправда која се чини мени и мом телу нека дође на Вавилон,
рећи ће становница сионска,
и крв моја на становнике халдејске,
говориће Јерусалим.
36 Зато овако вели Господ:
Ево, ја ћу расправити парбу твоју
и осветићу те;
и осушићу море његово,
и изворе ћу његове осушити.
37 И Вавилон ће постати гомила,
стан змајевски,
чудо и подсмех,
да нико неће живети у њему.
38 Рикаће сви као лавови
и вити као лавићи.
39 Кад се угреју, изнећу им да пију,
и опојићу их да се развеселе
и заспе вечним сном,
да се не пробуде,
говори Господ.
40 Свешћу их на заклање као јагањце,
као овнове с јарцима.
41 Како се предоби Сисах и узе се хвала све земље?
Како Вавилон поста чудо међу народима?
42 Море уста на Вавилон,
покри га мноштво вала његових.
43 Градови његови посташе пустош,
земља сасушена и пуста,
земља где нико не живи,
нити пролази кроз њу син човечји.
44 И походићу Вила у Вавилону
и извући ћу из уста његових шта је прождрао,
и неће се више стицати к њему народи,
и зид ће вавилонски пасти.
45 Изиђи из њега, народе мој,
и избавите сваки своју душу од жестоког гнева Господњег.
46 Немојте да одмекне срце ваше
и да се уплашите од гласа који ће се чути у земљи;
а доћи ће глас једне године,
а после њега други глас друге године,
и насиље ће бити у земљи,
и господар ће устати на господара.
47 Зато ево иду дани
кад ћу походити резане ликове вавилонске,
и сва ће се земља његова посрамити,
и сви ће побијени његови пасти усред њега.
48 Небо и земља и све што је у њима певаће над Вавилоном,
јер ће доћи на њ са севера затирач,
говори Господ.
49 И као што је Вавилон учинио да падну побијени Израиљеви,
тако ће пасти у Вавилону побијени све земље.
50 Који утекосте од мача, идите,
не стојте;
помињите Господа издалека,
и Јерусалим нека вам је у срцу.
51 Посрамисмо се,
што чусмо руг,
стид попаде лице наше,
што туђини уђоше у светињу дома Господњег.
52 Зато, гле, иду дани,
говори Господ,
кад ћу походити резане ликове његове,
и по свој земљи његовој јечаће рањеници.
53 Да се Вавилон и на небо попне,
и на висини да утврди силу своју,
доћи ће од мене на њ затирачи,
говори Господ.
54 Чује се велика вика из Вавилона,
и велик полом из земље халдејске.
55 Јер Господ затире Вавилон,
и укида у њему велику вреву;
и вали ће њихови бучати као велика вода,
вика ће се њихова разлегати.
56 Јер дође на њ, на Вавилон, затирач,
јунаци се његови заробише,
лукови се њихови потрше;
јер је Господ Бог који плаћа,
доиста ће платити.
57 Опојићу кнезове његове и мудраце његове,
војводе његове и властеље његове
и јунаке његове,
да ће заспати вечним сном
и неће се пробудити,
говори цар,
коме је име Господ над војскама.
58 Овако вели Господ над војскама:
Широки зидови вавилонски сасвим ће се раскопати,
и висока врата његова огњем ће се спалити,
те су људи узалуд радили,
и народи се трудили за огањ.
59 Реч што заповеди пророк Јеремија Сераји сину Нирије сина Масијиног, кад пође од Седекије, цара Јудиног, у Вавилон четврте године царовања његовог; а Сераја беше главни постељник. 60 А Јеремија написа у једну књигу све зло које хтеде доћи на Вавилон, све ове речи што су написане за Вавилон. 61 И рече Јеремија Сераји: Кад дођеш у Вавилон, тада гледај и прочитај све ове речи; 62 и реци: Господе, Ти си говорио за ово место да ћеш га затрти да нико не живи у њему, ни човек ни живинче, него да је пустош до века. 63 А кад прочиташ ову књигу, вежи камен за њу, и баци је у Ефрат. 64 И реци: Тако ће потонути Вавилон и неће се подигнути ода зла које ћу пустити на њ, и они ће изнемоћи.
Довде су речи Јеремијине.