46
Пад Вавилонских идола. Спас је Израиљев у Богу који му је веран.
1 Паде Вил, извали се Нево;
ликови њихови метнуше се на животињу и на стоку;
шта носите, тешко је, и умориће.
2 Извалише се, падоше сви,
не могоше избавити товар,
него и сами одоше у ропство.
3 Слушајте ме, доме Јаковљев
и сви који сте остали од дома Израиљевог,
које носим од утробе,
које држим од рођења.
4 И до старости ваше ја ћу бити исти,
и ја ћу вас носити до седог века;
ја сам створио и ја ћу носити,
ја ћу вас носити и избавићу.
5 С ким ћете ме изједначити и упоредити?
Кога ћете ми узети за прилику да би био као ја?
6 Просипају злато из тобоца
и мере сребро на мерила,
плаћају златару да начини од њега бога,
пред којим падају и клањају се.
7 Мећу га на раме и носе га,
и постављају га на место његово,
те стоји и не миче се с места свог;
ако га ко зове, не одзива се
нити га избавља из невоље његове.
8 Памтите то, и покажите се да сте људи,
узмите на ум, преступници!
9 Памтите шта је било од старине;
јер сам ја Бог, и нема другог Бога,
и нико није као ја,
10 Који од почетка јављам крај
и издалека шта још није било;
који кажем: намера моја стоји
и учинићу све што ми је воља.
11 Зовем с истока птицу
и из далеке земље човека
који ће извршити шта сам наумио.
Рекох и довешћу то,
наумих и учинићу.
12 Слушајте ме, који сте упорног срца,
који сте далеко од правде.
13 Приближих правду своју, није далеко,
и спасење моје неће одоцнити,
јер ћу у Сиону поставити спасење,
у Израиљу славу своју.