35
Јаков у Ветиљу. Рахиљина и Исакова смрт. Јаковљеви синови.
1 А Бог рече Јакову: Устани, иди горе у Ветиљ и онде стани; и начини онде жртвеник Богу, који ти се јавио кад си бежао од Исава брата свог. 2 И Јаков рече породици својој и свима који беху с њим: Баците туђе богове што су у вас, и очистите се и преобуците се; 3 па да се дигнемо и идемо горе у Ветиљ, да начиним онде жртвеник Богу, који ме чуо у дан невоље моје и био са мном на путу којим сам ишао. 4 И дадоше Јакову све богове туђе који беху у њиховим рукама, и обоце, које имаху у ушима; и Јаков их закопа под храстом код Сихема.
5 Потом отидоше. А страх Божји дође на градове који беху око њих, те се не дигоше у потеру за синовима Израиљевим. 6 И Јаков и сва чељад што беше с њим дођоше у Луз у земљи хананској, а то је Ветиљ. 7 И онде начини жртвеник, и назва оно место: Бог ветиљски, јер му се онде јави Бог, кад је бежао од брата свог. 8 Тада умре Девора дојкиња Ревечина, и погребоше је испод Ветиља под храстом, који назва Јаков Алон-Вакут.
9 И јави се Бог Јакову опет, пошто изиђе из Падан-Арама, и благослови га, 10 и рече му Бог: Име ти је Јаков; али се одселе нећеш звати Јаков, него ће ти име бити Израиљ. И надеде му име Израиљ. 11 И још му рече Бог: Ја сам Бог Свемогући; расти и множи се; народ и многи ће народи постати од тебе, и цареви ће изаћи из бедара твојих. 12 И даћу ти земљу коју сам дао Авраму и Исаку, и након тебе семену твом даћу земљу ову. 13 Потом отиде од њега Бог с места где му говори. 14 А Јаков метну споменик на истом месту где му Бог говори, споменик од камена, и покропи га кропљењем, и прели га уљем. 15 И Јаков прозва место где му говори Бог Ветиљ.
16 И отидоше од Ветиља. А кад им оста још мало пута до Ефрате, породи се Рахиља, и беше јој тежак порођај. 17 И кад се веома мучаше, рече јој бабица: Не бој се, имаћеш још једног сина. 18 А кад се растављаше с душом те умираше, назва га Венонија; али му отац надеде име Венијамин. 19 И умре Рахиља, и погребоше је на путу који иде у Ефрату, а то је Витлејем. 20 И метну Јаков споменик на гроб њен. То је споменик на гробу Рахиљином до данашњег дана. 21 Одатле отишавши Израиљ разапе шатор свој иза куле мигдол-едерске.
22 И кад Израиљ живеше у оној земљи, отиде Рувим и леже с Валом иночом оца свог. И то дочу Израиљ.
А имаше Јаков дванаест синова. 23 Синови Лијини беху: Рувим првенац Јаковљев, и Симеун и Левије и Јуда и Исахар и Завулон; 24 а синови Рахиљини: Јосиф и Венијамин; 25 а синови Вале робиње Рахиљине: Дан и Нефталим; 26 а синови Зелфе робиње Лијине: Гад и Асир. То су синови Јаковљеви, који му се родише у Падан-Араму.
27 И Јаков дође к Исаку оцу свом у Мамрију у Киријат-Арву, које је Хеврон, где Аврам и Исак беху дошљаци. 28 А Исаку беше сто и осамдесет година; 29 и онемоћав умре Исак, и би прибран к роду свом стар и сит живота; и погребоше га Исав и Јаков синови његови.