Псалам 69
Слуга Господњи у големој невољи.
Начелнику певачком. Уз музикалну справу сосаним. Псалам Давидов.
1 Помози ми, Боже,
јер дође вода до душе.
2 Пропадам у дубоком глибу, где нема дна;
тонем води у дубине, и вали ме затрпавају.
3 Изнемогох вичући, промуче ми грло,
побелеше ми очи погледајући Бога.
4 Оних који мрзе на ме низашта
има више него косе на глави мојој;
осилише који хоће да ме погубе,
лажљиви непријатељи моји.
Шта нисам отимао, ваља да вратим.
5 Боже! Ти знаш је ли у мени безумље,
и кривице моје нису сакривене од Тебе.
6 Немој да се постиде у мени
који се уздају у Тебе, Господе,
Господе над војскама!
Немој да се посраме у мени
који траже Тебе, Боже Израиљев!
7 Јер Тебе ради подносим руг,
и срамота попаде лице моје.
8 Туђин постадох браћи својој,
и незнан синовима матере своје.
9 Јер ревност за кућу Твоју једе ме
и ружења оних који Тебе руже падају на ме.
10 Плачем, постим се душом својом,
и то ми се прима за зло;
11 Место хаљине облачим врећу,
и бивам им прича.
12 О мени се разговарају седећи на вратима,
пијући вино певају ме.
13 А ја се молим Теби, Господе;
време је да се смилујеш, Боже;
по великој милости својој услиши ме,
јер је истинито спасење Твоје.
14 Извади ме из глиба, да не пропаднем;
да се избавим од ненавидника
и из дубоке воде;
15 Да ме не узме вода на матицу,
да ме не прождре пучина,
и да не склопи јама нада мном ждрела свог.
16 Услиши ме, Господе,
јер је благост Твоја милосрдна,
по великој доброти својој погледај ме.
17 Немој одвратити лице своје од слуге свог;
јер ме је туга;
похитај, услиши ме.
18 Приближи се души мојој, избави је;
насупрот непријатељима мојим избави ме.
19 Ти знаш под каквим сам ругом, стидом и срамотом;
пред Тобом су сви непријатељи моји.
20 Срамота сатре срце моје, изнемогох;
чекам хоће ли се коме сажалити, али нема никога;
хоће ли ме ко потешити, али не налазим.
21 Дају ми жуч да једем,
и у жеђи мојој поје ме оцтом.
22 Трпеза њихова нека им буде мрежа и замка,
то нека им буде плата.
23 Нека им потамне очи њихове, да не виде,
и њихове бедре раслаби засвагда.
24 Излиј на њих јарост своју,
и пламен гнева Твог нека их обузме!
25 Стан њихов нека опусти,
и у њиховим шаторима нека не буде никога да живи.
26 Јер кога си Ти поразио, они гоне,
и умножавају јаде онима које си Ти ранио.
27 Мећи на њих кривицу за кривицом,
да не дођу до правде Твоје.
28 Нека се избришу из књиге живих,
и с праведницима нек не буду записани.
29 А ја сам ништ и болан;
помоћ Твоја, Боже, нек ме заклони.
30 Славићу име Божије у песми,
величаћу Га у хвали.
31 То је Богу милије од вола,
од телета с роговима и с папцима.
32 Видеће ништи и радоваће се.
Који тражите Бога, оживеће срце ваше.
33 Јер Бог чује убоге,
и сужања својих не оглуша се.
34 Нека Га хвале небеса и земља,
мора и све што се у њима миче!
35 Јер ће Бог спасти Сион,
сазидаће градове Јудине;
и људи ће се онде населити и наследиће га.
36 И наслеђе ће се слуга Његових утврдити у њему
и који љубе име Његово наставаће на њему.