Псалам 109
Молитва гоњенога да се казне његови непријатељи и да се Бог смилује на њ у беди.
Начелнику певачком. Давидов псалам.
1 Боже, славо моја, немој ћутати,
2 Јер се уста безбожничка и уста лукава
на ме отворише;
говоре са мном језиком лажљивим.
3 Речима злобним са свих страна гоне ме,
и оружају се на ме низашта.
4 За љубав моју устају на мене,
а ја се молим.
5 Враћају ми зло за добро,
и мржњу за љубав моју.
6 Постави над њим старешину безбожника,
и противник нека му стане с десне стране.
7 Кад се стане судити, нека изађе крив,
и молитва његова нека буде грех.
8 Нека буду дани његови кратки,
и власт његову нека добије други.
9 Деца његова нек буду сироте,
и жена његова удовица.
10 Деца његова нек се потуцају и просе,
и нека траже хлеба изван својих пустолина.
11 Нека му узме дужник све што има,
и нека разграбе туђини муку његову.
12 Нек се не нађе нико ко би га љубио,
ни ко би се смиловао на сироте његове.
13 Наслеђе његово нек се затре,
у другом колену нека погине име њихово.
14 Безакоње старих његових нек се спомене у Господа,
и грех матере његове нек се не избрише.
15 Нека буду свагда пред Господом,
и Он нека истреби спомен њихов на земљи;
16 Зато што се није сећао чинити милост,
него је гонио човека ништег и убогог,
и тужном у срцу тражио смрт.
17 Љубио је клетву, нека га и стигне;
није марио за благослов, нека и отиде од њега.
18 Нек се обуче у клетву као у хаљину,
и она нек уђе у њега као вода,
и као уље у кости његове.
19 Нек му она буде као хаљина, у коју се облачи,
и као појас, којим се свагда паше.
20 Таква плата нек буде од Господа онима који ме ненавиде,
и који говоре зло на душу моју.
21 А мени, Господе, Господе, учини шта приличи имену Твом.
Ти си добар, милошћу својом избави ме.
22 Јер сам невољан и ништ,
и срце је моје рањено у мени.
23 Нестаје ме као сена, кад се одмиче;
терају ме као скакавце.
24 Колена моја изнемогоше од поста,
и тело моје омрша.
25 Постадох подсмех њима;
видећи ме машу главом својом.
26 Помози ми, Господе, Боже мој,
спаси ме по милости својој.
27 Нека познају да је ово Твоја рука,
и Ти, Господе, да си ово учинио.
28 Они куну, а Ти благослови;
устају, али нек се постиде,
и слуга се Твој обрадује.
29 Нек се противници моји обуку у срамоту,
и као хаљином нек се покрију стидом својим.
30 Хвалићу Господа веома устима својим,
и усред многих славићу Га,
31 Јер стоји с десне стране убогоме,
да би га спасао од оних који осуђују душу његову.